Kom nu!
Der er grønt lys!
Kom nu, flyt dig!
Rul vinduet ned.
Vent nu lige lidt.
- Hr? - Jeg er blind.
- Rul vinduet ned. - Jeg er blind.
Slap af og fortæl mig hvad der er sket.
Jeg er blind!
Det er som der er noget i mine øjne. Jeg har ikke gjort noget.
Det er sikkert bare nerver.
Skal vi ringe efter en ambulance?
- Bare vær sød og kører mig hjem. - Vent nu lige!
- Så kan min kone hjælpe mig. - Jeg kan tage mig af ham.
Jeg kan kører ham hjem.
- Er du sikker? - Ja selvfølgelig.
Vi må jo få ham væk fra vejen.
Okay.
Jeg hjælper dig over på den anden side.
- Det er bare en blind fyr. - Pas nu på, han kan ikke se.
Tag det roligt. Han er blind.
Sådan, ræk mig din hånd.
Pas på dit hovede. Sådan, stille og roligt.
Du kan godt hører mig, ikke?
- Jo. - Sig hvis du har brug for noget.
Du vil være hjemme om lidt. Nogen spørgsmål?
Hvorfor kører vi ikke?
Der er rødt.
Der er bevægelser. Som nogle små partikler.
Som et slags lys i et hvidt hav.
- Det føles som om jeg svømmer i mælk. - Virkelig?
Jeg har aldrig hørt blindhed blive beskrevet som hvidt.
Den er sort på grund af mangel på lys
- Så det er godt. - Det er det vel.
Så det er ikke rigtig blindhed.
Det er også gået for hurtigt. Blindhed sker langsomt.
Det du fejler er noget psykisk. Måske er det bare nerver.
Er det den her vej?
Hvorfor går du ikke bare ud her?
- Bare gå hen til fortovet. - Okay.
- Sådan. - Bare gå til venstre, så er du der.
Hey, vent.
Hjælp!
Bare roligt, jeg har dig.
- Er du okay? - Ja, åh gud!
Bor du her? Det er da et fedt sted.
Han er blind. Han kan ikke se.
Bare sæt hænderne på... Du kan vel godt huske trapper?
Hvilken etage? Lad mig gøre det.
- 14. - Hvad er dit problem.
- Undskyld? - Hvad er det der bekymrer dig?
- Ikke noget specielt. - Ikke andre symptomer?
- Nej. - Nerve symptomer?
Nej, mit liv er ganske normalt for tiden.
Ingen interesse i verden? Du lever det stille liv, var?
Er der nogen hjemme eller skal du være alene?
Skat, jeg er hjemme.
- Tak for alt. - Fedt sted.
Er det din kone som har indrettet den?
Nej, tak for alt. Jeg er okay nu.
Vil du have at jeg skal blive og passe dig til din kone kommer?
- Nej tak, jeg har det fint. - Er du sikker?
Jeg har det fint, tak.
- Sikker? - Jeg er sikker.
- Vil du have at jeg bliver? - Nej, ellers tak.
- Okay. - Mange tak.
Tak.
Hvor skønt! Jeg holdte så meget af den.
Se nu her.
Kunne du ikke have ryddet det op før du lagde dig?
Hører du overhovedet efter?
Jeg er ikke din tjener.
Du bløder... Er du okay?
Jeg er blind.
Øjenlæger... Kender du nogen?
Lad os bare tage på hospitalet.
Nej, vi kommer bare til at vente i flere timer.
Vi skal til en specialist.
Jeg ville hellere dø end at forblive sådan her.
Hold kæft! Du forvirrer mig.
Undskyld...
- Skat? - Hvad.
- Sådan? - Sådan, hvad?
Kan du slet ikke se noget?
- Jeg kan intet se. - Koncentrer dig.
- Hvad? - Hvor er bilnøglerne.
Tag dine nøgler. Du kan lede efter mine senere.
Taxa!
Er du sikker på du har prøvet alle steder?
Ja, mine øjne fejler ingenting.
Hvem kan finde på at stjæle fra en blind person.
Han burde selv blive blind.
Du kan komme ind nu, hr. Lægen kommer om lidt.
- Undskyld mig - Åh gud!
Undskyld mig, men jeg har ventet her i over en time med mit barn.
Det er lægens befaling.
I sagde kl seks, den er snart syv.
- Vi kommer til dig så snart vi kan. - Det er ikke....
Lad ham bare komme først, han har det værre end os.
Det er total respektløshed.
Der er intet at se på linserne eller nethinden.
Lyset er bare slukket?
Det er mere som om lyset er tændt.
Dine øjne fejler intet.
Jeg sagde det jo.
Bortset fra at jeg intet kan se.
Hvis det er sandt, så må vi lave nogle flere test.
Desværre kan vi ikke gøre det idag
Hvad mener du med "hvis det er sandt".
- Tror du jeg lyver? - Nej, overhovedet ikke.
Men for at være ærlig, så har jeg aldrig set noget lignende.
Er det en recept?
Nej, jeg skriver faktisk en beskrivelse til hospitalet.
Jeg ved hvor hospitalet er. Jeg behøver ikke en beskrivelse.
Det er ikke til jer. Det er til personalet.
Så de ved hvad de skal gøre når din mand ankommer.
- Var det alt? - Indtil videre.
Det skal nok gå. Vi skal nok finde ud af hvad du fejler.
Andet kan vi ikke gøre nu.
Jeg skal lige have din underskrift.
- Okay. - Ikke dig, men ham.
Mig?
- Parkering? - Vi har ingen bil.
Lort.
Hvad laver du? Vejen er spærret.
Hvad var det?
Fandens!
Det er for dumt.
Lad os få gjort det her. Kan du huske den her?
Vi starter med at teste dit syn.
- Hvilken af de her er bedst. - Den første.
- Er du sikker? - Ja.
Tag bare brillerne på. Det her er til dig.
Vis den til din mor. Stor dreng.
Du skal tage øjendråber de næste fem dage.
Skal jeg fortsat bruge solbriller?
Vil du have at jeg skriver det?
Okay, så foreslår jeg at du skal gå med solbriller.
Bortset fra når du er i bad eller sover.
Okay, jeg prøver igen i morgen.
Jeg vil bare have dig til at kigge på en bizar sæg jeg så i dag.
Det så ud til at være det, som vi kalder amaurosis.
- Som er en slags... - Undskyld.
Vil du høre det eller hvad?
Bortset fra at ved amaurosis bliver det hele mørkt.
Men ved ham var det hele hvidt.
- Hvordan ved du hvad han så? - Det ved jeg heller ikke.
Jeg må vel bare stole på ham.
Det kan måske være noget neurologiskl. Noget vi kalder agnosia.
Som er en manglende evne til at genkende velkendte objekter.
- Agnosia? - Nemlig.
F.eks hvis en fyr ser en gaffel og siger:
"Hvad er det her? Jeg har aldrig set noget lignende"
Er det relateret til agnosticisme.
På hvilken måde?
Ja du ved. Agnosia, agnosticisme...
- Altså fra et etymologisk synspunkt? - Ja, studerede du ikke latin?
Det var græsk, skat.
Det har noget at gør med uvidenhed. Manglen på at tro.
Der er meget dømmekraft i det ord.
Bare glem det.
Vil du have lidt mere vin?
- Nej, men er du sikker på du skal? - Ja.
- Jeg går i seng. - Okay.
Vent lige lidt.
Hvad var det nu jeg ville spørge om?
- Hvad var det nu? - Noget om maden.
Nej.
- Sygdomme? - Nej, pæn trøje.
Tak, men jeg kan ikke hjælpe dig, min skat.
- Okay, godnat. - Godnat.
Undskyld, jeg er lidt distraheret. Nu kan jeg huske det.
Kan du stille vækkeuret en halv time før.
Jeg skal lave nogle opkald i morgen.
- Godnat. - Godnat.
- Tak for kage. - Det var Tiramisu.
Nå ja, tiramisu.
Jamen dog. Hvad er den store hemmelighed?
- Hvad gemmer du dig for? - For idioter som dig..
Det bliver nøjagtig $11.
Mange tak
Taxa!
Hej, til Hotel Emiliano.
Har du stadig tid?
Ja, du har stadig tyve minutter.
- Hej. - Hej.
Fyren sagde at du ville kom lidt senere. Du er smuk.
Det er rart at møde dig.
Jeg kan ikke tage mine solbriller af. Er det et problem?
- Seriøst? - Lægens ord.
- Virkelig? - Jeg kan ringe til en anden pige.
Fuck!
Det var vildt
Jeg mener det. Det var virkelig underligt.
Jeg ser stadig hvidt.
- Ring på. - Det gør jeg jo også.
- Kan jeg hjælpe dig? - Manden her siger at han er din mand.
- Han kan ikke se. - Jeg er ligeglad med hvad han har gjort.
- Du kan bare vende dig om og... - Åben den skide dør!
Betjent, jeg kender ikke denne mand.
- Glem at han er betjent og luk mig ind! - Okay.
Bliv ude, skiderik.
- Tusind tak! - Stille og roligt.
Kom nu, jeg skaffer dig hjælp.
- Jeg kan ikke se! - Vent her, jeg skaffer hjælp.
- Bare vent her! - Du forstår ikke, jeg kan ikke se.
- Pis! - Herre gud!
Få vagten herop, med det samme.
- Hej! - Hej, hvad?
- Jeg tager din taske. - Det er okay.
- Hvor er dit tøj? - Herre gud!
- Det skal nok gå alt sammen. - Jeg kender hende.
- Lad være med at skubbe! - Det skal nok gå...
- Hold nu kæft! - Fjern dine hænder fra mig!
- Hvor er min kjole? - Din kjole er lige her.
Jeg må ringe til mine forældre.
- Du vågnede før uret? - Ja.
- Godmorgen - Jeg tror næppe den bliver god.
Hvad er der galt?
Jeg kan ikke se.
- Hvad? - På en eller anden måde
- så må patienten have smittet mig.
Det kan ikke passe, lad mig se.
Jeg kan ikke se noget. Man bliver ikke blind så hurtigt.
Nej, men nu er vi altså to.
Åh gud! Du rørte mig, og jeg...
- Det er smitsomt! - Nej, nej!
Jeg siger dig jo at det er smitsomt.
Hav gav mig det. Det er smitsomt!
Jeg bliver ikke syg. Det lover jeg dig.
Jeg tilbragte min nat i samme seng som dig.
Det er okay. Det skal nok gå.
- Jeg er så ked af det. - Det er i orden.
- Hvad er klokken. - Næsten halv ni.
Jeg skal ringe til hospitalet.
Med ingen synlige tegn på traumer Ingen formildende symptomer.
- Så vil jeg ikke barrikaderer gaderne. - Værsgod, sådan.
Okay, vi ses. Intet problem.
Det er en risiko jeg tør løbe.
- Hvad er problemer. - En dreng, han er blind.
Hej, knægt. Det skal nok gå.
Du skal ikke være bange.
En eller anden, hjælp!
Jeg kan ikke se.
Sundheds ministeriet. Det er lidt for tidligt.
Jeg vil foreslå at du ringer igen efter kl ni.
Vi har modtaget nogle underlige opkald her til morgen.
Tak.
Han var her klokken seks eller halv syv.
Jeg kan huske at venteværelset var fyldt.
- Frue. - Undskyld mig.
Jeg har alle kontakt oplysningerne her... Vil du have at....
Du bliver nødt til at lukke butikken -
- Og følge med hurtigst muligt.
Må jeg få jounalerne.
De er her lige om lidt.
Det ved jeg, derfor skal du slappe af.
Jeg tager mig af alt det vi end må støde på.
Jeg skal nok klare mig.
Hvis jeg mangler noget, så ringer jeg.
De kan ikke holde os adskilt særlig længe, vel?
- Kommer du? - Jeg er bag dig.
- Lås dig nu ikke ude. - Bare rolig, jeg har nøglerne.
- Godmorgen, hr. - Godmorgen.
Kom venligst nærmere.
- Har du en telefon? - Ja.
Læg det i posen, tak.
- Hvorfor? - Tak, denne vej.
- Jeg kan selv, tak. - Denne vej.
- Tak. - Tak.
Nej gå ned, frue. Jeg beder dig om at gå ned!
- Nej, jeg tager med. - Mine ordre er kun at hente manden.
Dette køretøj er for inficerede.
Så må i også tage mig med. Jeg er lige blevet blind.
Som du vil.
Åh gud.
Hør efter.
Regeringen beklager at måtte være tvunget til at gøre det i hast.
Det anses at være deres pligt at beskytte borgerne med alle midler.
Vi er i en krisesituation En epidemi af blindhed.
Bedre kendt som den hvide sygdom. Vi stoler på -
- offentlighedens vilje og samarbejde blandt alle borgere
- til at forhindre yderligere udbrud.
Beslutningen om at sætte de inficerede -
- i karantæne er ikke blevet taget, uden nøje overvejelse.
Vi garanterer at den isolering i befinder jer i -
- repræsentere, over nogen form for personlig overvejelse,
- et tegn på solidaritet overfor resten af landet.
Du gætter aldrig hvor de har anbragt os.
Lad mig gætte, den stemme gør mig allerede sindssyg.
Du skal være glad for du ikke kan se.
Er det en video? Det er skræmmende.
Det får dig til at tænke på hvilken idiot -
- som vil afspille en video, for blinde folk i karantæne.
Hver afdeling er udstyret med en telefon til kommunikation med omverdenen.
Telefonen må kun benyttes i nødsituationer.
Vi må få dig ud herfra. Vi siger du kan se.
Det vil de aldrig tro på. Så tæt kommer vi ikke på dem.
- Jeg vil have du tager hjem. - Men skat...
Du føler at du skal sige sådan.
- Det er det jeg ønsker. - Okay.
Desuden, så er det for sent nu.
- Vi burde ikke fortælle at jeg kan se. - Du har ret.
Med vores hensigt i at samarbejde -
så vil vi gerne have at i lytter til disse simple instruktioner.
- Er i med? - Echo!
Nummer et: Hver patient vælger sin egen seng.
Det er en gang.
Nummer to: Hver afdeling skal vælge en talsmand.
Til at kommunikerer med omverdenen.
Fire? Tre?
Række to. Nummer tre.
Fem.
Hvor mange afdelinger er der, Doktor?
Der er to andre afdelinger på denne etage -
- og en afdeling på etagen nedenunder.
Hvordan ved du det?
Vi udforskede stedet lidt før i kom.
Vi valgte denne afdeling, da den ligger tættest på indgangen -
hvor maden kommer. - Der er nogen der tænker..
Det er idioten som er skyld i det hele,
hvis jeg kunne se var han død.
Det var ham som stjal min bil.
- Mener du det seriøst? - Fandeme ja!
Hvis jeg ikke havde været så flink at hjælpe dig...
Jeg vælger et andet lokale.
Langt væk fra det møgsvin.
Et røvhul der stjæler fra de blinde.
- Skat, de slås! - Slås de?
Stop det lige nu.
- Stop det! - Her ovre.
- Stop så! - Her.
I opfører jer som pattebørn!
Stop det nu.
Vi er åbenbart alle sammen alene. Vi er på egne ben.
Hvis du vil gøre det her til et helvede -
- så gør du det på den helt rigtig måde.
- Han stjal min bil! - Hvad forskel gør det?
Hvad skal du med en bil? Du kan jo ikke kører i den.
- Du tog mit syn. - Nu er det nok.
Hør nu her, Doktor, eller hvem i fanden du er.
Vi er alle lige her. Der har ikke været nogen afstemning.
Så du skal ikke hundse rundt med os.
Jeg hundser ikke med nogen.
Jeg beder dig bare pænt om at lade ham være.
Okay, fint.
Du skal bare vide at jeg ikke kan lide det tonefald.
Hvad jeg bryder mig om, hvis du nu skulle undre dig -
- er det smigren, og folk som ser op til mig.
Luk øjnene alle sammen, for jeg tager mit tøj af nu.
Jeg vil afprøve denne seng. Nummer 3.
Hvis du har brug for noget i nat, så er jeg lige her.
Jeg skal tisse.
Døråbning. Prøv at huske ruten.
Hvor mange døre og trin der er.
Jeg talte dem da jeg ankom.
- Lige ud. - Lige ud.
Stop det.
Døråbning. Drej til højre.
- Tror jeg. - Drej til højre.
Lige ud.
Endnu en døråbning.
- Åh gud! - Hvad skete der?
Hvad for nogle sko har du på? Din møgkælling.
Hvor er såret.
- Her? - Fuck!
- Vi må få renset det. - Den møgso stak sin hæl i mig.
Jeg snublede og pas hellere på hvad du siger.
- Jeg skal tisse. - Du må holde dig lidt.
Forhold jer rolige. Vi kommer tilbage.
Jeg skal virkelig tisse nu!
Det er et stykke hud eller sådan noget.
Jeg fandt nogle viskestykker, men jeg ved ikke om de er rene.
Bliv ved med at presse.
- Jeg tror de er for beskidte. - Det bløder virkelig meget.
Hvad har du på? Giv mig din skjorte, hutigt.
Det er godt vi har en rigtig læge.
- Jeg mente ikke det jeg sagde før. - Slap af.
- Her, lad mig. - Forsigtig!
Lad mig gøre det.
Pas på den. Den er dyr.
En af mine dyrer skjorter.
En.
To.
Og tre gange. Sådan.
- Det er fint. - Det er godt.
Jeg er bange for at det blive inificeret.
Det skulle ikke overraske mig, når det kommer fra den hæl.
Hvad er klokken?
Halv to.
Du kan ikke være ansvarlig for alle sammen.
Få lidt søvn.
- Er du bange for at lukke øjnene? - Nej, jeg er bange for at åbne dem.
Bange for at jeg bliver blind mens jeg sover.
Jeg går en tur.
Åbner porten. Kør helt op til døren.
Porten lukkes.
Låser op.
Kun de inficerede må gå igennem de døre.
Når i kommer ind skal i følge gangen indtil i finder afdelingerne.
Fire, tre, to, en.
Fem, fire, tre, to, en.
Hallo, er her nogen der kan høre os?
Skat, vågn op.
- Hvad? - Nye mennesker.
- Hvor mange? - Ikke så mange.
- Har i nogle ledige senge? - Det burde vi.
- Hvor mange er i? - Det ved vi ikke.
- We don't know - Okay.
Måske kan i tælle jer en efter en, mens i præsenterer jer selv.
Jeg er nummer et, jeg er politibetjent.
Jeg er nummer to, jeg er taxachaufør.
Nummer tre, Apoteksmedarbejder.
Fire, hotelassistent.
Fem, finansrådgiver.
Det er mit liv!
- Skat? - Det er mig.
Skat?
- Hvor er du? - Her.
Her. Sig noget.
Her.
- Bliv ved med at tale. - Her.
Det er skønt.
- Er min mor her? - Hun skal nok komme, bare rolig.
Skrid!
Det er dem, jeg vil fange dem. Hurtigt.
- Den er optaget, gå videre. - Vi er straks tilbage!
- Hvem var det der talte? - Det er afdelings repræsentanten.
- Kom nu. - Vær sød at vente.
- Vent lidt! - Undskyld mig!
- Vent! - Vent!
- I bliver nødt til at gå tilbage. - Hør lige på mig.
Vi har en mand med et skadet ben -
- og han har brug for lægehjælp.
Han har en infection, han har brug for antibiotikum.
Jeg kan ikke lukke jer ud. Så gå venligst tilbage.
Jeg vil heller ikke gå. Jeg beder bare om hjælp.
Gå tilbage, forhelvede! Et skridt til og jeg skyder.
- Skat... - Det her er latterligt.
- Jeg har en syg mand herinde. - Det virker ikke.
Jeg tæller til tre og hvis i ikke går tilbage -
- Så skyder jeg jer!
Vil i være søde at tale med jeres overordnet?
- En. - Det må være din spøg.
- To. - Det her er jo vanvittigt.
Vil i tale med jeres overordnet?
- Det her dur ikke. - Tre, jeg skyder dig fandeme!
Lad os gå.
- Det er jo latterligt. - Bare glem det...
Det her sker bare ikke.
Hver afdeling er udstyret med en telefon -
til at kommunikere med omverdenen.
Telefonen må kun bruges i nødstilfælde.
Prøv at smag det.
Er der noget kaffe?
Er der noget ekstra mad nede i den anden ende?
Ikke her.
Jeg ved... De andre borde har brug for mere.
Jeg tror at jeg har et ekstra frugt kop.
- Nogen som vil have noget kød? - Det andet bord kan få noget?
Er der nogen der har en kniv?
- En kniv? - Eller en gaffel?
Jeg har en kniv.
- Vil du låne min? - Hvad med dig?
- Vi kan deles om den. - Ingen problem.
Jeg undrer mig nu stadig hvad der skete med den pige.
Der var en pige på værelse 18O6.
Skrigende. Nøgen, kun iført solbriller.
- Nøgen? - Var hun blind?
Ja, hun var den som smittede mig.
- Er det noget godt frugt? - Ja.
Ja, jeg vil gerne ligge en besked.
Min besked er, hvorfor der er et nødsituations nummer -
- hvis at der er ingen som tager den.
Vi har en nødssituation i afdelingen for blinde.
Det har i nok overset fordi at vi ikke har mad nok.
Der er også min forespørgsel fra igår, på en førstehjælpskasse.
Jeg håber at du hører beskeden før middag.
Der kommer seks mere.
Nummer fem. Sikkerhedsvagt på et hotel.
Nummer seks. Mekaniker.
Jeg er receptionist ved en øjenlæge.
Jeg kender din stemme.
- Åh gud! Hvor er du? - Her.
Jeg er nummer syv. Det glemte jeg at sige.
Er du okay? Jeg har dig, er du okay?
Dør, drej til venstre. Og gå ligeud.
Fortsæt.
- Brug for hjælp. - Nej, jeg klarer det.
Først og fremmest, hej til de nyankommende.
Vi er afdeling et.
Jeg har nogle ting som jeg gerne vil snakke om.
Vi har lavet en snor som forbinder afdelingerne med hinanden.
Det er min kones opfindelse. Vi kan takke hende for det.
Der er endnu et punkt. Toiletterne er virkelig ulækre.
Jeg har brug for nogen som kan finde ud af hvad der foregår derinde.
Jeg kan mærke varmen i mit ansigt.
Også lugten.
Du plejede at kunne lide det.
Kan du huske det nytår hvor vi tog ned til valfartsstedet?
Der var så mange mennesker der ventede i kø.
Der var koldt.
Ild ceremonien var tæt på køen.
Da vi kom tættere på...
Blev vores kroppe varmet fra den ene side...
Det føltes godt.
Vi kendte ikke hinanden så godt.
Og så.
Jeg vil ikke høre på det.
Hvorfor?
Jeg kan ikke lade som om.
Der er ikke noget sæbe.
Det er vel bedre end ingenting.
- Hørte du det? - Hviket?
- Er der nogen senge her? - Nej, det er det ikke.
Hej.
Skulle de ske at i havde en ekstra seng i jeres sovesal?
Jeg har en radio.
Der er ikke så mange kanaler som der plejede at være.
Men hvis i insisterer. Så kan jeg give jer en opdatering.
- Vi må sparer på batterierne. - Kom nu.
Rygterne siger at der i de første 24 timer var flere hundrede tilfælde.
Alle sammen ens, ingen smerte. Et hvidt hav.
Statens svar, som i nok ved, var afgørende.
Først var det karantæne.
Men denne nedlukket sanatorium vakte ikke god jord ved befolkningen.
Lad os lave en international konference -
- med øjenlæger og nervespecialister.
Vi ved endnu ikke om det...
Og i flere dage -
blev den seende del af befolkningen sendt rundt til forsamlinger -
- og endeløse møder med specialister fra hele verdenen.
For at bekendtgøre deres uvidenhed.
Som blev offentliggjort i "Internationale smitsomme sygdomme"
Jo mere der blev snakket om en kur.
Desto flere undersøgelser krævede det. Hvilket krævede flere midler.
En pointe som blev vist på dramatisk vis.
Åh gud, jeg er blind!
Hjælp mig! Hjælp mig, en eller anden?
En eller anden?
- Lort. - Tag ham udenfor.
Ugerne forsatte og med tiden gjorde dækningen også.
Byen blev tvunget tilbage i arbejde.
De glemte de beviser som var omkring dem -
- at sygdommen var immun overfor bureaukrati.
- Nej! - Lad være med at kæmpe imod.
Hvad med vejene og trafikken?
Kaos, som altid.
Men så blev der rapporteret om en busulykke med 23 døde.
Den samme dag styrtede to fly.
Der var ingen som med sikkerhed kunne sige at sygdommen var skyld i det.
Men folk var skrækslagen.
Enten spredte panik blindhed.
Eller også spredte blindhed panik.
Da dødstallet blev forøget.
Valgte folk at blive hjemme.
Og dermed var trafik problemerne løst.
Mine kære medborgere, venner og tilhængere
Som mange af jer, så er jeg blevet blind.
Måske har vi brug for lidt musik.
Lad den være der.
Og med en sangs længde -
Skrumpede "Kingdom of the Blind" ind til cirkelen af en radio.
Man kan kun forestille sig de skrå ansigter.
De store øjne og tårene.
Hvorfor spørger de om det var tårer af glæde eller sorg?
Glæde og sorg er ikke som olie og vand.
De der på samme tid.
Herre og damer, I skal følge min stemme.
Bevæg jer mod min stemme, husk at bemærke hvor du går.
Lige ud
Følg efter en eller anden.
- I skal ikke skubbe! - Gå til højre.
Nummer 12: Enhver som prøver at flygte vil blive dræbt øjeblikkeligt
Undskyld mig, hr.
Kan vi få lidt hjælp?
Bliv i køen.
- Bliv i køen lille fyr. - Undskyld mig?
En eller anden?
- Vi har brug for hjælp. - Bliv i køen.
Fandens!
Skovlen i har efterspurgt, er i gården.
Vælg en person som skal komme og hente den.
En person.
Hvor er den?
Ligefrem, kom denne vej.
Sådan, du klarer det fint.
Det næste trin er jorden. Sådan.
Varmere, varmere. Bliv ved med at fortsætte.
Koldere. Stop.
Drej til højre.
Fortsæt fremad.
Varmere, varmere. Koldere, stop.
Drej til højre igen.
Det er fint. Forsæt ligeud.
Meget fint. Fortsæt fremad.
Gå fremad.
Vamere, koldere, stop.
Koldere!
Så du det, Sergent? Så du det?
De blinde tilpasser sig hurtigt.
I dag blev tre nyankommende skudt af vagterne.
Jeg tror at den bedste løsning er at -
hver afdeling begraver et lig og skiftes om skovlen.
Og begraver sin del af ligene. - Hvad mener du med vores del?
De er ikke vores.
Nej, men nogle af dem vil sikkert have været i vores afdeling.
Efter at de var afvist fra din, som jeg gjorde.
Vores afdeling er fuldt op.
Det samme her.
Så står vi vel i samme situation?
Jeg vil ikke diskuterer om det, jeg vil bare have de mennesker begravet.
Og jeg synes at det er mest rimeligt at hver afdeling tager et lig.
Så er det hurtigt overstået.
Godt.
Der er også et problem angående rationeringen af mad.
Det lader til at en af afdelingerne tager mere mad end de burde.
Så jeg synes vi skal lave en slags bestyrelse.
Hvor der er en repræsentant fra hver afdeling...
Hvem fanden er du?
Undskyld?
Hvem tror du at du er?
Giver alle de ordre.
Jeg er repræsentant for afdeling et.
Og jeg synes i skal vælge en også.
Ellers vil vi hele tiden skændes.
- Så du vil tale med vores leder? - Det er korrekt.
En diplomatisk forhandlings mission?
Men vi her kører vi med monarki.
Og jeg erklærer hermed mig selv konge af afdeling tre.
- Længe leve kongen! - Længe leve kongen!
- Nogen indvendinger? - Længe leve kongen!
- Skrid ud herfra! - Længe leve kongen!
For my first pronouncement I declare that everyone in Ward Three... Min første udtalelse er at jeg erklærer at alle i afdeling tre -
- skal spise middag, før de begraver nogen som helst.
Bare spis, I skal ikke være bekymret.
Jeg kan ikke sove sådan der. Du er beskidt, giv mig dit tøj.
Jeg vasker det i morgen.
Læg dig til at sove.
Hvordan har du det?
Du ved ikke hvordan det er. Man skal se det før man tror det.
Hvis man skal gøre noget, skal man gøre det selv.
Prøv nu at få lidt søvn.
Du er rigtig varm.
- Jeg ved du kan se. - Nej, hvorfor tror du det?
Du skal ikke lyve overfor mig. Stoler du på mig?
Hvis du stoler på mig, hvorfor siger du så ikke sandheden?
Man kan ikke stole på en tyv, vel?
Jeg har også en hemmelighed. Jeg er klog.
Og da jeg blev blind, begyndte jeg at tænke bedre.
Jeg har meget at bidrage med.
Jeg er ked af at være til besvær.
Jeg kan ikke holde det ud.
Kom nu, læg dig ned. Få nu lidt søvn.
Hvad er klokken?
Hvad er der?
Hvad er der galt? Har du mistet synet?
Jeg glemte at stille uret.
I røvhuller. Har i smerter?
- Hey, se på mig! - Hørte du det?
Jeg ser efter hvad det er.
- Hey, røvhuller! - Hvad fanden er det for en sang?
- Den stinker. - Du stinker.
Ja, ja.
Fuck!
- Fik du ham? - Blod!
Der er blod, kom tilbage! Det kan være inficeret!
Sergenten slår mig ihjel.
- Er det den rigtig vej? - Ja.
Han sagde at han vidste at jeg kunne se.
- Og jeg gjorde intet. - Hvad kunne du have gjort?
- Du gjorde alt du kunne. - Jeg tror jeg siger det til dem og...
- Og hvad så derefter? - Og måske...
- Blive deres slave? - Jeg kunne hjælpe.
- Det er slemt nok i forvejen. - Jeg kan klarer det.
Jeg taler ikke om dig. Jeg taler om os.
Hvad?
Du giver mig tøj på, bader mig tørre mig i røven.
Det er svært nok for mig at se dig som min...
Som hvad?
Som min kone.
I stedet for min mor. Eller en sygeplejerske.
Du bliver bare nødt til at vænne dig til det for...
Jeg har ikke noget valg.
Du har ret, jeg skal bare vænne mig til det.
Du skal ikke sige det til nogen.
- Helt ærligt! - Opmærksomhed, tak.
Staten beklager at være tvunget til at udøve...
Fuck dig!
Opmærksomhed, tak.
Det er det sidste vi kommer til at hører fra den idiot.
Vi overtager det her lortehul. Jeg er kongen af afdeling tre.
Der kommer til at blive en masse ændringer.
- Hvad fanden er det? - Nummer et:
Hvis du vil have mad, så koster det.
Det var sådan set det.
Og nu til den store finale.
En sang som kommer dybt fra mit hjerte.
Det lyder nogenlunde sådan her.
- Jeg slukker for den. - Nej, nej.
Stop det!
Hold kæft!
Hold kæft, ellers bliver jeg ved med at skyde indtil jeg rammer en.
- Bliv tilbage. - Jeg mente nok at blinde var dumme.
I skriger og tuder som små børn. Jeg skammer mig over at være en af jer.
Afdeling tre bestemmer nu over maden.
- Hvad? - Som i en butik!
Og som i den virkelige verden, så vil vi vogte vores butik.
Så prøv ikke på at bryde ind.
Hvordan skal vi så betale?
Sagde jeg at i måtte stille spørgsmål?
Han mener at du skal uddybe dine regler.
Hvad vil du have at vi skal?
Skal vi komme en af gangen, eller skal vi komme samlet?
- Han sagde, hold kæft! - Okay, hør her!
Vi samler maden sammen, og så forklarer vi reglerne senere.
Gå tilbage til jeres afdeling og find jeres penge frem.
- Du ved vi ikke har nogen penge. - Så giv mig hvad end du har, dame!
Skyd hende nu, så er der mere mad til os andre.
Hvis jeg kunne se, så var du allerede død.
Smykker, for eksempel.
Ure, elektronisk lort,
Alt hvad du tror vi kan lide.
- Undskyld mig? - Ja.
- Hvor meget koster et måltid? - Det ved jeg ikke.
Bare saml dine ting og så ser vi hvad du får.
Og forresten. Skjul ikke noget.
Okay, forstået? Afsted.
Dame, jeg vil ikke glemme din stemme.
Og jeg vil ikke glemme dit ansigt.
Hvad fanden?
- Det her er forkert. - Hvad kan vi ellers gøre?
Vi kan holde sammen og sige nej.
Vi skal holde sammen.
Jeg samler ikke mine ting, bare fordi en nigger siger det.
Du ved ikke hvad race han har.
- Jeg kan sige det udfra stemmen. - Fuck dig.
- Hvem fanden er de? - Det her er jo åndssvagt.
Vi skal ikke sgu ikke gøre som de siger -
- Bare fordi de laver den udtalelse! Vi behøver ikke bukke under.
- Vi kan gå imod dem. - Du har ret!
- Det er sandt. - Vi har ikke noget valg.
- Hvad? - De har en pistol.
De kan ikke skyde os alle sammen.
Præcis.
Men hvis de dræber en af os, så er en for meget.
Jeg indsamler værdigenstandende.
Ingen behøver at bidrage, hvis de ikke har lyst.
Men i skal ikke regne med at få mad på andres bekostninger.
- Her. - Jeg har ikke noget.
Bare rolig. Jeg er som din mor, okay?
Jeg skal nok betale for os begge.
- Men hvad så hvis man intet har. - Det er bare smykker.
Hvad kan vi bruge dem til her?
Giv det i kan undvære udfra det i har.
Tak.
De har bare at give os noget mad.
Hvorfor gør de det her?
Er det plastik? Der er så meget lort.
Jeg sagde til dem at de ikke skulle give os plastik.
- Det er bare spild af tid. - Jeg skal nok fortælle dem det.
De her vejer lidt. Det er guld.
To ringe, måske diamanter.
Det er godt.
Vent lige lidt.
Jeg har noget her. De folk er okay.
- Godt, det var tæt på. - Det var det faktisk.
Okay, en.
To.
Og tre.
- Det var det, - Tre?
Vi får normalt fire når vi kommer.
Ja, men nu får du kun tre. Brokker du dig får du kun to.
Vi er på vej.
- Næste! - Vi er her.
Okay.
- Vi kommer fra afdeling et. - Afdeling et?
Rør mig ikke!
Vi gør dig ikke noget her. Vil du have din mad?
- Styr dine manér. - Okay, så er det her.
Må jeg røre den her?
-Forhelvede, den faldt ned. - Jeg tror vi er færdige.
Vi har nået godt her.
- Ja? - Det ser godt ud indtil videre.
Så den er i orden?
Her, tag den.
- Du er blind. - Tak for informationen, smarte.
Du bruger en punktskrifts maskine.
Du er en normal blind person.
Nej, han er ikke normal. Han blev født blind.
Hvilket gør ham til en slags superhelt i denne verden.
- Så du må hellere passe på. - Du, af alle mennesker...
- Som er født blind, burde have lidt anstændig menneskelig medfølelse.
Hold kæft.
Han er blind. Det gør ham hverken god eller ond.
Det gør ham bare blind. Og nu er han en blind med et mål.
Han passer på de sultne og de syge i sin egen afdeling.
- Det er korrekt. - Hvordan kan i sove om natten?
Er det alt vi får? To kasser?
- Ja, det er det. - Men de andre fik tre kasser.
Hvordan skal vi overleve på kun to kasser?
Det er alt i får. Der er ikke mere.
- Det er umoralsk... - Hold nu kæft!
- Det er umoralsk... - Hold så kæft!
Skrid med din prædiken.
Okay.
Tag dit mad og smut.
Og sig tak for det du har fået. Forstået?
Er det forstået?
Det er forstået.
Okay, sig så tak.
Tak.
- Okay. - Ud med dig!
- Lad dem ikke pisse på dig. - Det er bare den skide fyr.
Den forbandede nar. Han ville have mere.
- Hvor mange er der i afdeling 1 nu? - 35.
Vi har kun 24 måltider, så alle må dele...
- Hvad? - Det er jeg ked af.
- Det var alt vi fik. - Lad være med at skubbe!
Find en partner.
To personer om et måltid.
Lad være med at skubbe. Bare bliv i køen, okay?
Stop nu med at skubbe!
- Vil du spise lidt? - Stop det.
Du skal spise noget. Bare spis lidt.
Stop det!
Doktor?
-Er du her? - Ja, jeg er her.
Her.
- Jeg har lidt mad med. - Ved gud, nej.
- Det her sted er et hul! - Det er ikke din skyld.
- Du gjorde alt du kunne. - Nej, det gjorde jeg ikke.
Det svin havde sin pistol ved min strube.
- Præcis. - Jeg kunne have rakt ud efter den...
Og hvad så?
Jeg ved det ikke.
Hvis du havde dræbt ham, ville det have været langt værre.
Så vil du med sikkerhed have startet en krig.
Du har ret.
Jeg lod som om jeg havde gennemtænkt det.
Og det er ikke nemt at have et mord på samvittigheden, ligesom mig.
- Hallo. - Sig ikke noget.
Det vil være nemmere for mig at forstå.
Undskyld, det var min skyld. Jeg ville selv.
Lad os være stille.
Jeg kan se.
Det ved jeg godt.
- Eller jeg troede jeg vidste det. - Det er en hemmelighed.
Der er gået godt og vel en uge.
Og i har ikke mere at tilbyde.
Så vi har her på afdeling 3, fundet på en ny plan.
Bring jeres damer til os.
Damerne for mad.
Hav en god dag.
Hvad foregår der? Vi har ikke spist i 3 dage!
Vi har givet jer det mad vi havde. Det er op til jer at rationerer det.
Fordelingen er jeres eget problem!
- Røvhul. - Glem det, vi gør det ikke!
- Har du da en bedre idé? - Jeg går ikke derhen!
Jeg gør det ikke!
- Nej! - Sikke noget lort.
Ingen tvinger jer til det.
Og især ikke mændene i denne afdeling. Så I kan ikke bebrejde os.
Hun har faktisk en pointe.
Jeg tror at vi skal spørge om der er nogen frivillige?
- Frivillige? - Hvad snakker du om?
Hvis der er nogen der melder sig frivilligt, så sig det nu.
Hvor mange af mændene ville lige gå, hvis det var deres krav?
- Det er ikke det samme. - Hvorfor ikke det?
Det er det bare ikke.
- Fordi der er ingen bøsser her. - Der er heller ikke nogen ludere!
- Det kan diskuteres. - Jeg gjorde det af medlidenhed.
Og nu tror du jeg er en skide luder?
- Doktor. - Hvad?
Vil du have mig til at drøfte det? Altså, herre gud!
Selvfølgelig så jeg helst ikke at min kone skulle afsted.
Men hvad jeg mener er irrelevant, for det er op til hende.
Min mandlige stolthed vil klart blive såret.
Hvis det overhovedet eksistere her, hvad nytter det så når vi sulter ihjel?
Jeg synes at de skal gøre hvad de vil, ud fra den moral de har tilbage.
Der er ikke nogen, glem det.
En eller anden?
- Jeg skal nok gå. - Nej.
Jeg går med hende.
Også jeg.
- Godt, jeg går også med. - Jeg går også med.
I gør bare som i vil. Men min kone skal ingen steder.
Værdighed har ikke nogen pris.
Der er ingen der ved hvor mange kvinder der er her.
I kan gøre som i vil, og vi skal nok give jer mad.
Og så kan du fortælle mig om værdighed
- Det var ikke min pointe. - Jeg er ikke anderledes end de andre.
- Hvad? - Jeg gør det samme som dem.
Du gør som jeg siger.
Du skal ikke give mig ordre.
Der findes intet værre. Nej, det er klamt.
Fra nu af spiser du ikke.
Hvor lang tid skal vi vente, før de kommer og henter os?
Af vejen!
Godaften. Hvor mange damer?
Otte.
- Ni - Kun ni?
Så må I ni jo gøre dobbelt arbejde i aften.
Hvis nogen af jer har menstruation, så vil vi ikke have jer.
Så vil vi tage jer en anden gang.
Der er ingen der har menstruation.
Så frisk jer lidt op og kom over til os bagefter.
Vi venter.
Og maden vil følge med, hvis vi er tilfredse.
I mellemtiden...
Så har jeg medbragt lidt brød, til at give jer lidt kræfter.
Jeg tror jeg har en mere.
Sådan.
Lad os komme afsted.
Der er dumt at stikke af. De har vagter.
Så ville det være hurtigere. Vi ville være døde nu.
Ingen skal dø. Kom så.
De kommer!
Hej og velkommen. Vær ikke bange, piger.
Vi er her for at elske jer. Vi vil ikke gøre jer noget ondt.
Gutter, vær nu ikke for ivrige.
Alle skal have hver sin pige, okay?
Vi deler. Det er sådan vi gør det her.
Jeg vil have jer alle på en række fra fræk til klam.
De frækkeste stiller sig forest og de klamme stiller sig bagerst.
Hvad er der i vejen med dig?
Hun er lidt af en død sild. Giv hende lidt liv.
Hvor har du været hele mit liv?
Kender jeg dig?
Det er okay. Tag den!
Hvorfor ryster du? Ryster du?
Stille og roligt. I to kommer med os.
Er du blond?
Sådan.
Lidt på den modne side. Men det kan jeg lide.
Kan du lide det?
Det er min pistol.
- Kan du lide den. - Nej, det kan jeg ikke.
Dame?
Det var en overraskelse, dame.
Du kommer med mig og slipper du mig så bider jeg dine brystvorter af.
Kom så. Sut den, kom nu.
- Kom så. - Nej!
Jeg spørger dig ikke.
- Kom så. - Jeg kan bide den af.
Prøv bare. Så skyder jeg dig og dine venner.
Ellers flår jeg dig i småstykker. Kom så!
Okay, dame.
Sådan, okay.
Sådan.
Du skal ikke være bange. Du er meget anspændt, sæt dig ned.
Skrid herfra!
Lidt anspændt, sådan. Må jeg slikke dine brystvorter.
Bare lige lidt. Sådan.
Det var da ikke så slemt Det kilder bare lidt..
Kom så, døde sild. Bevæg dig for mig.
Bevæg dig.
En eller anden, hent maden.
Hvad skete der?
Er du okay?
Vil du have en ny histore?
Kvinder i afdeling 2, i aften er det en vigtig aften.
- Hvor mange kvinder? - Syv.
Er du sikker på det er alt? Tæl dem igen.
- Syv! - Okay, hvis i har syv.
Hvad med den om drengen med de magiske evner?
- Den kan du godt lide, ikke? - Jo.
- Så hvor kom vi fra? - Drengen var ikke almindelig.
- Nej. - Han kunne blive usynlig.
Han havde specielle evner.
Og han gjorde sig usynlig når de andre ikke så det.
- Okay. - De kunne ikke se ham.--
Godaften, de damer.
Jeg vil bare være sikker på at i alle er kommet jer over -
- det sjove vi lavede i går.
Helt seriøst, så ville jeg bare lige nævne det.
Hvis der nu var en som skulle være lidt jaloux.
Jeg ved at det ikke er jeres aften -
- men jeg forsikre jer om at vores hjerter er ved jer.
I mandfolk burde være stolte af jeres kvinder.
Meget stolte.
En af dem var lidt af en død sild, men de andre var top professionelle.
Vi er kun otte nu.
- Var der måske en som døde? - Ja.
Det gør nu ikke så meget. Hun var lidt af en død sild.
Jeg fortæller historien færdig senere.
Jeg lover at jeg vil fortælle den færdig senere.
Hvem er det? Hvor skal du hen.
Vent!
Det er dig, er det ikke?
Hvad er der sket?
Hjælp!
Hvad fanden sker der?
Jeg ved du er her.
- Du kender ikke engang mit navn. - Nej, men jeg kender din stemme.
Bare sig et ord til! Kom så!
Din døde ven sagde det samme.
De må ikke forlade rummet!
Idioter!
Lad dem ikke smutte.
- Kom afsted! - I skide idioter, stop dem!
Kom tilbage!
Det var så det. Nu er der ikke mere mad til jer!
For hver dag vi ikke får mad, så vil en af jeres mænd dø.
Vi samler ind fra nu af!
Du ramte ikke!
Han er død!
Hvad sker der? Hvor er du?
- Er du okay? - Bare hent maden.
De sagde en mand var blevet dræbt?
Jeg dræbte ham.
Nu bliver der en krig. De vil have deres hævn.
Vi skal barrikader dørene. Vi skal bruge sengene, som de gjorde.
Som du vil. Jeg henter maden.
Lort.
- Barrikader det. - Har du døren?
- To senge. - Og hvad så,
Hvis de sender kvinder to gange om månden, så bliver vi skide triste.
Stil den op. Barrikader den nu.
Jeg synes vi skal finde ud af hvem det var der dræbte lederen -
- og tilbyde dem som fredsgave.
- Vi ved ikke hvad de har tænkt... - I bytte for mad!
De har alt maden. Vi er i krig.
- Og vi startede den. - Ja, nemlig.
Og jeg synes vi skal finde den der dræbte ham og...
Hør her.
Hvis de ikke vil give os mad, så må vi selv komme og tage det.
- Jeg er enig! - Så lad os gå.
Jeg tror han har ret.
Hvis nogen melder sig frivilligt, så ræk jeres hænder op.
Det er nok den dummeste ting jeg nogensinde har foreslået.
Hvad med at dem som ikke vil slås -
- ganske enkelt bare går, så ser vi andre det ikke?
Og dem som står tilbage, bliv ved mig, så udformer vi en plan.
Her.
Hvor mange er vi tilbage?
- En. - To.
- Tre. - Tolv.
Jeg kan se tolv.
- Hvad? - Kan hun se?
Lad være med at røre min forpulede seng!
- Hvad laver du? - Hvad?
- Jeg hørte noget! - Der er nogen!
- Hvem der? - Jeg hørte nogen.
- Hvem der? - Jeg hørte nogen!
Jeg har en stol herovre. Hvis nogen kunne...
Kom så. Hold fast i personen foran dig.
Bliv i en samlet gruppe.
Okay. Lige ud.
Hvad...
- Hvis vi går tilbage. - Vi kan ikke vende om.
Afsted!
- Hvad er det? - Røg.
Brand!
Lad være med at skubbe.
Brand!
Det er okay. Bliv der.
Jeg kommer og henter dig.
Oven på.
- Jeg er her, hold ham tæt. - De skyder os.
Vagter!
Kan i se hvad der foregår?
Vagter!
Vi er fri!
Den er tom. Bare gå ind.
- Træd op. - Vi er i en butik.
Forhold jer samlet. Jeg vil helst ikke miste nogen.
Træd op. Jeg leder efter mad.
- Jeg går med dig - Nej, jeg klarer mig bedre alene.
Bliv der og pas på hinanden. Det er noget du er god til.
Gå væk! Det her sted er optaget!
Der er andre grupper derude. Forlad ikke dette sted.
Jeg ved du kan klare det.
Hvordan kan du bære maden alene?
Er der noget? Er der rindende vand?
Se efter flasker.
- Mon der er noget strøm? - Nej.
Er der noget tegn på nogen som kan se?
Hvad sker der?
Jeg savner dig. Jeg savner dig så meget.
Her er et supermarkede. Jeg går derind.
- Okay. - Træd op.
Jeg bliver her. Jeg kender min plads.
Bliv væk fra mit område!
Jeg kommer tilbage og nakker dig! Der er mit område!
Giv mig det igen, din tyv. Din tyv, kom så med den.
Jeg ved du er ved mit område!
Hvad har du der?
Hvad er det du spiser?
Det lugter af kød.
- Nej! - Stop!
Giv slip.
Det er mig, skynd dig ud!
Okay.
Er du okay?
- Jeg må hvile mig lidt. - Stop. Stop.
Trapper.
- Det er okay, du er i sikkerhed. - Tak.
Jeg går tilbage og henter tøjet, før jeg glemmer hvor det er.
Her, spis noget.
Hvad der sker med os, minder mig om St. Paul.
Paul plejede at dræbe kristne, han plejede at forfølge dem.
Men herren kom og konverterede ham.
Men ikke nok med han konverterede ham, han gjorde ham også blind.
Det er hvad der sker for os.
- Her! - Her!
- Jeg er her! - Her!
Her. Her, jeg har en jakke.
Det er frygtligt.
- Hvem ville gøre sådan noget? - En der blev blind.
Og så blev han sindssyg. For hvis han ikke kunne se -
- så skulle hans statue heller ikke.
- Det tror jeg ikke, lille ven.. - Jeg ved ikke om det er muligt,
- for en blind mand at male sådan et maleri.
- Jo, det kunne de. - Eller måske en præst,
- som så hvad der skete, og havde en brist i sin tro.
Men helt seriøst, alle de folk fik mig til at tænke på hvor heldige vi er.
At vi har en leder med syn.
Så jeg synes det er op til dig at bestemme hvor vi skal hen.
Jeg synes vi skal blive her i aften, for at få os lidt søvn.
Og i morgen tænke jeg på, om vi skulle tage hen til vores hus?
Det er tæt på her, og det er stort nok -
- til at rumme os alle sammen.
Hvor er du, vovse? Stadig her?
Lad være med at følge efter den. Den fører dig til en brandhane.
For stolt til at være en seende hund.
Syvogtyve. Fem, fire.
Sort hår. Brune øjne.
Jeg vil ikke vide hvordan i ser ud.
Hvordan kan vi så kende hinanden?
Jeg kender en side inde i dig, som ikke har noget navn.
Og det er vel den vi er?
Da du gik efter mad, talte vi med en mand -
- som var en del af en gruppe, der havde bevæget sig rundt,
For at finde mad og husly.
Hver eneste nat sov de et nyt sted.
Jeg spurgte hvorfor han ikke sov i sit eget hjem.
Han svarede at han ikke længere vidste hvor det var.
- Han glemte det.. - De er velkommen,
- hvis de kan finde vej til mit lille værelse.
Jeg tror det er i orden. Vi er fremme.
Så er vi her. Det ser fint ud.
Det er ikke til at tro.
Det er spændende.
Okay, forsigtig. Bare fordi døren var låst -
- betyder det ikke at der måske ikke er nogen her.
Hallo!
Hallo, er her nogen?
Måske burde vi tage skoene af.
God idé Stil dem ved døren.
Vi vil ikke svine stedet til. Vi er jo lige ankommet.
Hvis i vil skifte tøj, så har vi masser af rent tøj oven på.
- Tak. - Taler du til mig?
Nej til alle sammen. Vores tøj er møg beskidt.
- Skal vi alle sammen gøre det her? - Helt ærligt!
Hun er den eneste som kan se!
Hvis det kan trøste jer, så er det ved at være mørkt.
Okay, hvis du insisterer.
Du har sikkert set meget værre end denne gamle krop.
I skal føle jer hjemme, for det er også jeres hjem nu.
Tak til jer begge. Vi er smigret over i er så gavmilde
Det var da så lidt.
Smid os ud når i har fået nok.
Eller når jeg bliver for stor en byrde.
Bare sig til, så lunter jeg væk som en elefant.
- Du er ikke en elefant. - Jeg er heller ikke en mand.
Du er mand nok, skatter.
Jeg ved nu ikke.
Jeg har ikke set mig selv længe. Jeg må se tåbelig ud.
Nej, snavset og fedtet. Men langt fra tåbelig.
- Og hvad med mig? - Du er smuk.
Ikke som dig.
- Du har aldrig set mig. - Men i mine drømme er du smuk.
Hvorfor er du ikke i mine drømme? Men jeg ved du er smuk.
Det er derfor at blindhed er en gave til de grimme.
- Det mener du ikke. - Nej...
Men jeg går ud fra at jeg var mere smuk før.
Vi var alle sammen smukkere før.
Nogen der fryser?
- Det føles så godt. - Jeg har det rigtig sjovt.
Hallo?
Det er mig.
- Jeg kommer med varmt vand. - Tak.
- Jeg hælder det i nu. - Okay.
- Er det rart? - Det er rigtig rart.
Jeg håber at vi finder drengens forældre.
Hvad håber du på?
Intet er mere tåbeligt end en gammel mands ønsker.
Sig det nu. Jeg vil vide det.
Du vil ikke kunne forstå.
- Hvorfor det tonefald? - Hvilket tonefald?
Den der.
Det jeg håber på er at vi kan blive ved med at leve sådan her.
- Som vi er lige nu. - Blinde?
For mig har det aldrig været bedre.
- Jeg vil have at vi skal bo sammen. - Med mig eller med alle sammen?
Få mig ikke til at sige det.
Jeg vil vide det.
Er vi alene.
Er der nogen som lytter med?
Godt.
Jeg vil bo sammen med dig.
Jeg husker den nytårsaften.
Det var koldt, men jeg var ligeglad.
For enden af bordet har vi ærter og gulerødder.
I midten har vi oliven i en skål, og nogle kiks på en lille tallerken.
Og nederst på bordet har vi ansjoser.
Har vi ikke en god flaske glinsende væske til vores gæster?
Der er ikke noget som vand. Rent vand.
Jeg vil gerneudbringe en skål, til vores familie.
- Til vores menneskelige familie. - Og hunden.
- Og hunden.
- Salute! - Salute!
Meget bedre end champagne.
Jeg kan se dig.
Når jeg rør dig sådan her, så kan jeg se dit ansigt.
Så smukt.
Det er alt jeg har brug for at huske.
- Virker den her? - Lad os se, tag et nyt.
Tag et af mit ansigt.
Blind inspiration.
Der er kaffe, hvis nogen vil have noget.
- Jeg vil gerne have noget. - Også jeg.
Jeg skal vågne lidt op.
Skat?
Jeg synes vi skal samles og snakke om hvad vi skal have gjort.
Der er ikke meget mad tilbage, og jeg er bekymret for sikkerheden.
- Okay. - Jeg hælder op for dig.
Det er varmt.
Det er dig.
Åh gud, det er jo dig. Alle er her jo.
Hej.
- Hvad? - Jeg kan se dig!
- Hvad er det du siger? - Jeg kan se dig.
- Hvad? - Ja.
- Hvad taler du om? - Det hele er så smukt.
Jeg kan...
- Hvad mener du med det? - Hejsa, jeg kan se dig.
Jeg har fået synet tilbage.
- Hvad er der? - Kom her.
- Jeg kan se! - Hvordan?
- Jeg kan se! - Du lyver
- Hvad? - Virkelig?
- Har du dit syn igen? - Ja.
Du tager pis på mig?
- Dine øjne. - Rart at møde dig.
- Åh Gud. - Han kan se.
- Jeg nægter at tro det. - Han kan se.
- Jeg troede det var pis. - Nej.
- Hej, alle sammen. - Hvad betyder det?
Jeg kan se jeres ansigter.
Jeg nægter at tro det.
Jeg kan se jer, jeg elsker jer. I er så smukke.
- Åh, jøsses. Du er så smuk. - Det er dejligt.
Det er dejligt.
SLUT Undertekst af MAG-DK MF Subbers.